ATENȚIE: Conține unele scene mai explicite.
tradus și adaptat: indarosa sub-0080-005'18, 18.01.'18 PREMIERA subs.ro
Locuiești pe aici?
Mă poți găzdui în seara asta?
Nu am unde să mă duc.
Hei.
** O FEMEIE UMEDĂ ÎN VÂNT **
Hei, domnule.
Domnule!
Nu am vrut să spun gratuit! Uită-te la mine.
Haide, tipule.
Bine?
Cât plătești?
Să plătesc? Eu?
Nu, la naiba. Nu eu plătesc, tu plătești.
Cum îți sună 5.000 de yeni? Este ieftin pentru o "lucrare".
Bine, amice?
N-ai făcut-o de ceva vreme, nu-i așa? Îmi dau seama după pielea unui tip.
Hei, așteaptă...
Au...
Hei, domnule!
Vei regreta că m-ai respins!
Cel mai mult, urăsc să fiu ignorată!
* Sub castanul cu coroană mare
* Acolo am stat amândoi
* Ce fericire am avut
* Sub castanul cu coroană mare
"Silver știa că Bob spune adevărul. Un sunet slab..."
* Într-o zi la mare, un crab m-a apucat de puță
* Au, au, dă-mi drumul!
* Acest "cârnat" este al meu acum!
* Spirtul nu a făcut nimic, albastru de metil a făcut-o păroasă
Aha, înțeleg.
Asta este mișto.
Îmi place asta. Să trăiești singur în pădure.
Doar pleacă. Nu poți rămâne aici și nu te voi plăti.
Nu.
Am renunțat la femei.
Sigur că da.
Atunci de ce este tare chestia asta?
Corpul nu minte, domnule!
De ce mai ești încă aici?!
Mă enervezi.
Mă privești de sus!
Deci de asta?
Ești ca un câine vagabond.
Ce? Te dezgust așa de mult?
O cățea ca mine ar trebui să flămânzească și să moară?
Nu primesc o a doua șansă?
Aici sunt șerpi și câini sălbatici.
Caută-ți adăpost înainte de căderea nopții.
Știi, mi-ai căzut cu tronc.
Să nu crezi că-mi poți scăpa, că nu poți.
Mulțumesc.
A fost suficient?
Până azi-noapte.
A luminat trei săptămâni.
Sună bine.
Mulțumesc.
Este alunecos.
Ce vei face când va fi rece?
Nu vrei o linie electrică pentru încălzire?
Nu, sacul de dormit va fi de ajuns.
- Auzi, Yuzawa... - Da.
Am putea merge la Kubouchi după cafea boabe?
Da, sigur. Nicio problemă.
Se pare că soția lui Kubouchis nu se mai întoarce.
Fiica lui a schimbat și școala.
Nu mai spune.
Kosuke, nu era în ultimul an la universitatea ta?
Am aflat că da, dar nu l-am cunoscut atunci.
Cum asta?
Credeam că îl cunoști bine.
Nu, deloc.
Și soția lui, era în primul an.
Chiar?
Urmați același curs?
Da, literatură engleză.
Dar nu am cunoscut-o.
Nu?
Salut.
Bună.
Hei, Kosuke. A trecut ceva timp.
Bună.
Nu se poate!
Ce întâmplare să ne întâlnim aici...
Îmi pare așa de rău pentru ce s-a întâmplat ieri.
Nicio problemă.
Ce, vă cunoașteți? Cum?
- Ei, bine... - Cum să explic cum ne-am întâlnit?
Am mers ieri pe același drum.
Înțeleg.
Putem sta acolo?
Da, sigur.
Ce doriți?
Cafea Blended?
A, da.
Și Kubouchi, 200 de grame din boabele mele obișnuite.
E drăguță fata aia.
Nu este genul tău.
Da...
Femeia mea ideală este una din 100 de milioane.
Genul pe care o întâlnești o dată în viață.
Kosuke, am scris o piesă nouă.
Vrei să o asculți?
Sigur.
Bine, dacă nu te superi.
"Tu ești pentru mine. Știu asta fără să te văd"
"Ești lângă mine. Te apropii tot mai mult"
"Pentru a mă întâlni."
"Pentru a întâlni un singur om, omul destinului tău."
" Te apropii în tăcere din spate..."
"...și-mi zâmbești".
"Nu este un accident."
"Soarta ne-a adus împreună."
Hei, șefule.
Dacă să faci cafeaua delicioasă este o artă...
și să faci sex plăcut, este o artă?
Șefule?
Nu! Nu!
Spune-mi ce-i cu Kosuke ?!
Spune-mi, Shiori!
Nu, nu!
Nu sunt astea hainele soției tale?
La naiba cu tine!
Nu, nu!
Nu! Sunt hainele soției tale!
Nu, nu!
Sunt ale soției tale...
Nu!
Nu, sunt ale soției tale...
CUTIA DE ONESTITATE (clienții lasă bani pentru produsele cumpărate)
Ești surfer?
A, da.
E bună.
Mulțumesc.
Este atât de ciudată. Asta este apă de ploaie, nu?
Poți măcar să filtrezi urina?
Vrei să încerci?
Îmi pare rău!
Deci, cine ești?
A, corect. Sunt...
Nu-ți spune numele. Nu ne vom mai revedea.
Oh, bine.
Totuși...
Corect?
Oricum, sunt un surfer. Surful este mișto.
Este o nebunie.
Vrei să încerci cândva?
Hei.
Mă vrei acum, nu-i așa?
Dar nu mă poți avea. Dacă o faci, vei pierde.
Da?
Nu-mi spune că dormi.
Mai scutește-mă.
Așteaptă! Nu închide.
Ascultă.
Tipul de dinainte vrea să-ți mulțumească.
Zi.
Eu... eu...
Ce naiba?
Ți-am spus să nu faci asta.
O are mică.
Dar este puternic.
Mă doare, tâmpitule!
Nu mă lovi! Prostule...
...acum...
Dacă tu...
...îmi spui că mă vrei...
... vin la tine...
Vin la tine acum.
Ei bine? Ce spui?
Răspunde-mi...
Bună.
Plăcută vreme astăzi.
Nu mă înțelege greșit.
De fapt, am venit să iau telefonul ăla înapoi.
Chiar am nevoie. Adică, aparține unui client.
A întrebat de el.
L-ai aruncat?
Chiar am nevoie. Am nevoie de el, serios.
Hei, Kosuke, adu-l pentru mine, te rog?
Găsește-l singură.
Dar sunt șerpi și câini sălbatici, nu?
Hei.
Care este problema ta?
Ce cauți aici? Pentru ce?
Sunt un... vânător de dragoste.
Deci, Kosuke, ai jucat teatru în Tokyo?
Dar acum trăiești așa. Cum așa?
Vreau să știu?
Chiar.
O să-ți spun oricum.
Dacă o persoană dorește să gândească profund, trebuie să fie singură.
Solitudinea ajută, așa că vreau să fiu singur, dar uite că acum nu sunt!
Ai înțeles?
Ce este asta?
Ce?
Uite!
Domnul pădurii.
Nu este un câine sălbatic. Este dintr-o specie mai mare.
Hei.
Întotdeauna am crezut că aș putea fi o actriță bună. Și tu crezi asta?
Vreau să spun, ar fi așa de mișto.
Să fii pe scenă în lumina reflectoarelor, pare distractiv.
Stai aici. Te uiți acolo, te întorci și spui "Nu se poate".
Aici? Să mă întorc?
"Nu se poate".
Ca în ce?
Cum ca în ce?
Ce sentiment ai exprimat? Poate avea multe sensuri.
"Nu se poate".
A fost o surpriză și o recunoaștere. Poate înseamnă mai mult.
Dar mânie?
"Nu se poate".
Suspiciune.
"Nu se poate..."
Faci nazuri.
"Nu se poate!"
Dezamăgire.
"Nu se poate".
Acum să încercăm cu "Într-adevăr".
Surpriză.
"Într-adevăr?"
Furie.
Într-adevăr!
Recunoaștere.
"Într-adevăr?!"
Suspiciune.
Într-adevăr...?
Confruntare.
"Într-adevăr."
Ține de capăt.
Niciun cuvânt de data asta.
Furie.
Surpriză.
Recunoaștere.
Suspiciune.
Triumf.
Kubouchi?
La naiba! Unde este ea?!
Kubouchi?
Unde este fata?
Ce fată?
Chelnerița ta?
Ai regulat-o?
Nu am făcut-o! Ești nebun?!
Dacă te-ai atins de ea nu știu ce o să fac.
Kubouchi?
Adu-ți aminte, Tamaki.
Adu-ți aminte de soția și copilul tău. Te rog.
Ai ceva curaj.
Sunt o glumă?
Sunt o glumă pentru tine?!
Nu.
Nu...
Ia asta, nenorocitule.
Mi-ai stricat căsnicia!
Naiva mea soție de provincie
s-a îndrăgostit de o relicvă intelectuală!
Unde i-ai traso? În cabana ta? În aer liber?!
Te înșeli, Kubouchi.
Mi-a spus direct. Vrea corpul tău!
Ascultă. Doar încearcă să mai vorbești cu femeia mea...
Și o să te omor!
Te-a sărutat de furie, nu?
Lasă-mă să plec!
Nu mă poți avea încă.
ÎNCHIS
Numele ei e Shiori, nu?
O chelneriță a lui Kubouchi.
Am auzit că-și pierde timpul cu surferi pe aici.
Știi, la Kitahama.
Unul dintre ei a venit la cafeneaua lui Kubouchi.
Ei doar s-au înjurat la început, dar Kubouchi a sărit la bătaie.
Poate era un tip dur odată,
dar acum e un ratat de vârstă medie.
A fost o încăierare dată dracului.
Cum rămâne cu soția lui?
Nu-i răspunde la telefon.
Nici spitalul n-a putut să dea de ea.
Am auzit că te-ai implicat într-o bătaie.
Cam.
E cam de râs, nu?
Da.
O, asta.
N-am putut să cred.
Mi-am scos verigheta pentru o secundă și fata asta a înghițit-o.
N-am putut s-o fac s-o scuipe.
Acum e în mațele ei, printre pișat și căcat. Sau doar căcat.
Hei, ești bine?
Scuze. Mă simt un pic rău.
N-ai mâncat bine.
Să trăiești acolo, e prea dur pentru tine.
Știi unde este ascunsă cheia de la cafenea.
În bucătărie sunt alimente. Mănâncă. Folosește camera de sus.
De ce ești atât de bun cu mine?
Ca un mod de a mă scuza?
Ei bine, asta e, dar dacă Tamaki sună...
...vreau să-i transmiți un mesaj.
"Vreau să o luăm de la început". Spune-i că vreau să fac asta.
Doar ca să știi,
nu a fost nimic între noi.
Știu. Să uităm de asta.
Eu am trecut peste.
Bine?
Bine,
Bine.
Yuzawa?
Când Kubouchi iese, ai putea să-i dai asta?
Spune-i că este de la Shiori.
Dar te rog să nu pomenești numele meu.
Nu mă scuz, dar nu a fost vina mea.
Am înțeles.
Mă voi asigura că nu pomenesc deloc de tine.
Voi îngropa asta în mine...
Hei.
Bine, mă bazez pe tine.
Nu ne-am văzut de mult.
Ce? "Tulburat la minte", din nou?
Haide, am venit de la Tokyo să te văd.
Intuiția mea feminină este brici.
Probleme cu fetele?
Nu fuma aici!
Deodată ți-ai spus că vrei să fii singur.
Am fost îngrijorată că te-ai sinucis undeva.
Am venit aici ca să scap de femei! Așa că te rog, lasă-mă în pace!
În nici un caz, copile Kosuke!
Du-te, sau te voi viola.
Dă-i drumul.
Verifică. Proaspeți, nu?
Noii membri ai trupei de teatru.
- Aoki. - Midorikawa.
- Kurita. - Kuwano.
Ea e asistenta mea. O fană înflăcărată a dramaturgului Kosuke Kashiwagi.
Eu sunt Yuko Sanjo.
Eram pe drum spre Fukushima, Miyagi și Akita, unde urma să jucăm
până la cutremurul de seara trecută.
Cutremur?
Nu l-ai simțit? Așa că lasă-ne să stăm aici astăzi și mâine.
Să stați? Unde vei dormi cu toții?
Nu-ți face griji. Avem un cort și suntem obișnuiți cu asta.
Putem să ne facem și de mâncare.
Deci, acesta este capul?
Într-adevăr.
Și trupul?
Uite, așa cum am spus, nu mai există pe această lume.
Ce? Există un cap, dar nu există un trup?
Există, fără îndoială, un cap de femeie aici,
dar spui că trupul ei nu există?
Într-adevăr.
- Într-adevăr? - Într-adevăr.
Judecătorule, așa cum am spus mai devreme...
Și tu cine ești?
Un hangiu.
Vorbește.
Totul a început pe strada unde este hanul meu,
când iată, dintr-o gaură din perete,
capul unei femei s-a ițit.
Era destul de frumoasă, dar nu s-a dezvăluit.
Ea doar râdea cu voce tare și dacă încercai s-o atingi,
dispărea în gaură. Oaspeții mei erau îngroziți.
Orașul a fost de acord să angajeze un spadasin celebru,
și când și-a pus sabia pe gâtul ei
capul ei translucid a căzut într-un val de sânge,
și s-a rostogolit pe pământ, dar nu era nimic dincolo de perete.
Dincolo?
Prin dincolo, vreau să spun, de peretele hanului meu, este...
...este curtea.
Femeia era acolo?
Nu domnule, așa cum am spus, nu era nimeni dincolo de perete,
dar capul unei femei frumoase a ieșit dintr-o gaură...
Acest cap?
Într-adevăr.
Și l-ai tăiat?
Într-adevăr.
Deci, tu ești făptuitorul acestei crime!
Judecătorule. Așa cum am spus,
acest spadasin vagabond nu este criminalul femeii...
Suficient, destul, suficient!
Mișcările voastre sunt la fel, der emoțiile nu trebuie să fie!
Ce-ar transmite asta publicului?
Ar putea transmite ceea ce ați văzut și auzit, publicului?
Probabil că nu.
În regulă, schimbați rolurile din nou.
Tu schimbă cu el.
Și voi doi, schimbați.
Ați înțeles? Înțelegeți rolurile celorlalți pentru a-l înțelege pe al vostru.
Din nou.
Gata...
Începeți!
Deci, acesta este capul?
Într-adevăr.
Și trupul?
Nu este ăsta scenariul meu?
Este.
Cum se descurcă băieții mei?
Eh, bine... nu sunt sigur că "se descurcă" este potrivit de spus.
Ai dreptate.
Totul a început pe strada unde este hanul...
Destul!
Glumești? A fost groaznic.
Nu este suflet în ea. Sunteți mulțumiți de asta, ca actori?
Nu.
E rău, nu-i așa?
O, la naiba. Glumești?
Ea cine este?
Un câine vagabond local, scăpat din lanț.
Ea te-a "Tulburat la minte"?
Nu. Las-o în pace!
Se pare că ne-ai urmărit repetițiile.
Cum s-au descurcat? Spune-mi ce crezi.
Ce, nu poate vorbi?
Înțeleg.
Kosuke te-a numit câine vagabond,
așa că te prefaci că așa este.
Îmi place.
Ești un câine atunci.
Un câine pe nume Oscar.
Ești pe o insulă pustie cu stăpânul.
Ești un câine, deci nu poți vorbi,
dar vrei să-i spui ceva.
Bine? Dorești să încerci să joci această mică situație?
Teatru improvizat.
"Nu se poate". Nu este nicio premisă în asta.
Cum pot actorii să urmeze o astfel de îndrumare de rahat?
Regia ta de rahat le ucide jocul, nu crezi?
Ai dreptate.
Mă voi gândi la o altă premisă atunci. Dă-mi o secundă.
Nu, voi juca ceea ce ai sugerat.
Dar voi adăuga ceva.
Cățeaua cu un mesaj pentru stăpânul ei
a folosit magia pentru a deveni om,
dar fiecare pas este o agonie.
Vraja este pe punctul de a se risipi.
Când se va risipi, voi deveni câine din nou.
Nu voi mai putea să-l văd niciodată pe stăpânul meu.
Ce s-a întâmplat? Oscar? Oscar?
Ce este? Oscar?
Ce se întâmplă, Oscar? Oscar? Oscar?
Bine!
Ce dracu e cu ea?
Ce se întâmplă cu adevărat între tine și fata aia?
Explică-mi așa cum trebuie.
Ea este doar o...
Hai, nu-mi vinde chestia aia cu câinele și bicicleta.
Știu că nu poți trăi fără femei!
Celibat? Ce glumă. Ești un afemeiat cronic.
La Tokyo, toți oamenii furioși cărora le-ai luat femeile
așteaptă cu nerăbdare revenirea ta. Ce vei face?
N-am făcut niciodată asta!
M-am săturat să-ți ascult scuzele!
Sărută-mă.
- Ce naiba? - Te rog!
Au, au, au. Haide...
Kosuke!
Vreau să te ating.
O să mă dezbrac.
O să te fac eu.
Au!
Unde este toată lumea?
Au plecat. La Fukushima.
Atunci tu de ce mai ești aici?
Vreau să te servesc pe tine.
Doamna Kyoko a fost de acord cu asta.
Nu am fost eu primul, nu-i așa?
Nu.
A fost altcineva?
Ce fel de tip era?
Profesorul meu de sport de la liceu.
Într-o vară după curs, el a profitat de mine.
Asta este o amintire dureroasă.
Dar puterea este în mâinile tale.
Pentru a depăși trecutul și a merge mai departe. Să poți realiza orice dorești.
Dar domnule...
Nu trebuie să-ți iei la revedere.
Este timpul să pleci.
Cineva te așteaptă la sfârșitul călătoriei tale.
Du-te.
Dar...
Domnule!
Du-te.
Da, dă-i!
La dracu', la dracu', la dracu'!
Nu mai pot suporta!
Și tu simți același lucru, nu-i așa? Nu?
Atunci dezbracă-te!
"Ești lângă mine."
"Te apropii tot mai mult."
"Pentru a mă întâlni".
Mă înfioară... mă atinge..
...electrizează...
Mă face să plâng! Nu mă pot stăpâni!
Simt că mă cuprinde toată!
Degete ca ale tale are doar una dintr-un milion.
Degete albe, subțiri
ce mă îmbrățișează cu blândețe,
așa că...
Da?
Doamna Kubouchi. Sunt Kashiwagi. Da.
Nu, nu a ieșit încă. Nu.
Mi-a cerut să vă transmit... un mesaj. Da.
"Încă mai vreau să...
"...te apleci..." Stai, a spus că "de la început". Da.
"De la început să te apleci" Nu, așteaptă...
Nu, doamna Kubouchi, așteaptă. Așteaptă! Așteaptă!
Unde?
Cu tine?
Oriunde.
Un tigru care a scăpat ieri dintr-o cușcă din Templul Yuzenji
a fost capturat de către paznici.
Dar poliția este îngrijorată și investighează cum a scăpat...
CINE ESTE CÂINE?
tradus și adaptat: indarosa sub-0080-005'18, 18.01.'18 PREMIERA subs.ro